П’ятидесятницькі релігійні союзи України як об’єкт оперативної розробки органів НКДБ-МДБ за часів пізнього сталінізму (1944–1953)
Аннотации
Мета статті – проаналізувати зміст агентурно-оперативної роботи радянських спецслужб, яку вони проводили в середовищі п’ятидесятників України за часів пізнього сталінізму (1944–1953). Методологія дослідження ґрунтується на поєднанні загальнонаукових (аналіз і синтез; метод індуктивної та дедуктивної логіки) та спеціально-історичних (історико-логічний та системно-структурний) методів. Наукова новизна дослідження полягає у спробі автора на основі маловідомих або таких, що вперше вводяться до наукового обігу, документів з роботи антирелігійних підрозділів органів НКДБ-МДБ висвітлити зміст проведеної ними роботи в середовищі п’ятидесятників України за часів пізнього сталінізму (1944–1953). Висновки. В період пізнього сталінізму п’ятидесятницькі релігійні союзи України, як і в довоєнні роки, залишались об’єктом оперативної розробки радянських спецслужб. Причиною цього слугували особливості п’ятидесятницького віровчення, «містицизм» («духовне» хрещення і глоссолалії) та пацифізм, які аж ніяк не вписувались в атеїстично-раціоналістичну псевдонаукову марксистсько-ленінську модель «ідеального» комуністичного суспільства. Зважаючи на зміну парадигми державно-церковних відносин у СРСР, викликану Другою світовою війною, органи НКДБ-МДБ були також змушені змінити методи своєї роботи в релігійній сфері, зокрема по відношенню до п’ятидесятників. Не маючи можливості в умовах легалізації релігії в СРСР ліквідувати відроджені за часів німецької окупації релігійні союзи п’ятидесятників адміністративно-оперативним шляхом, органи НКДБ-МДБ пішли на хитрість і вирішили ліквідувати їх шляхом приєднання до підконтрольного радянським спецслужбам євангельсько-баптистського союзу ВРЄХБ. Для реалізації цього плану радянські органи держбезпеки протягом восьми років використовували різні агентурно-оперативні комбінації, поєднані з відвертими репресивними заходами (по суті – масштабними операціями), спрямованими на корегування релігійної палітри України та приєднання п’ятидесятників до складу ВРЄХБ. Однак усі вони виявились недостатніми, оскільки не призвели до повного об’єднання п’ятидесятників з баптистами. Ця обставина дозволила керівникам нереєстрованих п’ятидесятників, після смерті Й. Сталіна та звільнення їх з таборів, продовжити роботу над створенням власного союзу та над реєстрацією його в органах радянської влади окремо від ВРЄХБ. Цель статьи – проанализировать содержание агентурно-оперативной работы советских спецслужб, которую они проводили в среде пятидесятников Украины во времена позднего сталинизма (1944–1953). Методология исследования основывается на сочетании общенаучных (анализ и синтез, метод индуктивной и дедуктивной логики) и специально-исторических (историко-логический и системно-структурный) методов. Научная новизна исследования заключается в попытке автора на основе малоизвестных или таких, которые впервые вводятся в научный оборот, документов о работе антирелигиозных подразделений органов НКГБ-МГБ осветить содержание проводимой ими работы в среде пятидесятников Украины во времена позднего сталинизма (1944–1953). Выводы. В период позднего сталинизма пятидесятнические религиозные союзы Украины, как и в довоенные годы, оставались объектом оперативной разработки советских спецслужб. Причиной этого послужили особенности пятидесятнического вероучения, «мистицизм» («духовное» крещения и глоссолалии) и пацифизм, которые никак не вписывались в атеистически-рационалистическую псевдонаучную марксистско-ленинскую модель «идеального» коммунистического общества. Учитывая смену парадигмы государственно-церковных отношений в СССР, вызванную Второй мировой войной, органы НКГБ-МГБ были также вынуждены изменить методы своей работы в религиозной сфере, в том числе и по отношению к пятидесятникам. Не имея возможности в условиях легализации религии в СССР ликвидировать административно-оперативным путем возрожденные во времена немецкой оккупации религиозные союзы пятидесятников, органы НКГБ-МГБ пошли на хитрость и решили ликвидировать их путем присоединения к подконтрольному советским спецслужбам евангельско-баптистскому союзу ВСЕХБ. Для реализации этого плана советские органы госбезопасности в течение восьми лет использовали различные агентурно-оперативные комбинации в сочетании с откровенными репрессивными мерами (по сути – масштабными операциями), направленными на корректировку религиозной палитры Украины и присоединения пятидесятников к составу ВСЕХБ. Однако все они оказались недостаточными, так как привели к полному объединению пятидесятников с баптистами. Это обстоятельство позволило руководителям нерегистрированных пятидесятников, после смерти И. Сталина и освобождения их из лагерей, продолжить работу над созданием собственного союза и над его регистрацией в органах советской власти отдельно от ВСЕХБ. The aim of the study is to analyze the content of the intelligence work of the Soviet special services, which they carried out among the Pentecostals of Ukraine during the period of late Stalinism (1944-1953). Research methodology is based on a combination of general scientific (analysis and synthesis, the method of inductive and deductive logic) and special historical (historical-logical and system-structural) methods. The scientific novelty of the research lies in the author’s attempt, on the basis of little-known or those that are first introduced into scientific circulation, documents on the work of anti-religious divisions of the NKGB-MGB to highlight the content of their work among the Pentecostals of Ukraine during the late Stalinism (1944-1953). Conclusions. In the period of late Stalinism, Pentecostal religious unions in Ukraine, as in the pre-war years, remained the object of the intelligence work of the Soviet special services. The reason for this was the peculiarities of the Pentecostal doctrine ("mysticism", "spiritual" baptism and glossolalia) and pacifism, which did not fit into the atheist-rationalistic pseudoscientific Marxist-Leninist model of the "ideal" communist society. Given the change in the paradigm of state-church relations in the USSR caused by the Second World War, the NKGB-MGB bodies were also forced to change their methods of work in the religious sphere, including in relation to Pentecostals. Unable to liquidate the Pentecostal religious unions revived during the German occupation in an administrative-operational way, under the conditions of the legalization of religion in the USSR, the NKGB-MGB authorities went for a trick and decided to liquidate them by joining them to the All-Union Council of Evangelical Christians and Baptists (hereinafter ACECB), controlled by the Soviet special services. For the implementation of this plan, the Soviet state security organs for eight years used various agent-intelligence combinations in conjunction with outright repressive measures (in fact, large-scale operations) aimed at adjusting the religious palette of Ukraine and joining the Pentecostals to the ACECB. However, they all proved to be insufficient, as they led to the complete union of the Pentecostals with the Baptists. This circumstance allowed the leaders of unregistered Pentecostals, after the death of J. Stalin and their release from the camps, to continue to petition the Soviet authorities to register their union separately from the ACECB.